Arvid Vilhelm Lindau, född 23 juli 1892 i Malmö, död 7 september 1958 i Lund, var en svensk läkare, professor i patologi, bakteriologi och allmän hälsovård vid Lunds universitet.
Lindau blev medicine licentiat 1923, bataljonsläkare vid Fältläkarkåren 1924, medicine doktor 1926, samt docent i patologisk anatomi vid Lunds universitet samma år. Hans arbeten berörde patologi, neurologi och bakteriologi. Lindaus framsta arbete riktades mot frågan om angiomatosis retinæ och dess samband med vissa hjärnsvulster.[1] Han är upptäckare av det ärftliga tumörsyndromet von Hippel-Lindaus sjukdom.
Han var mellan åren 1936 och 1944 ordförande för Medicinska Föreningen.
Arvid Lindau är begravd på Norra kyrkogården i Lund.[2]